Oversat af UNiTY www.DanishBits.org
I dag skal vi lege, at vi er træer.
Vi skal være høje, smukke, grønne træer -
- med meget lange grene og frodige blade.
Rejs jer op.
Er der nogen, der kan høre, hvad dette er for en lyd?
- Vinden. - Vinden.
Pludselig...
... stormer det helt vildt!
Farvel.
Hvordan går boligsøgningen?
Vi har fået set en del.
Slå til nu. Boligpriserne kommer til at stige helt vildt.
Vi skal mødes med ejendomsmæglerne senere, så...
- Bliv nu ikke hægtet af, Gemma. - Selvfølgelig ikke. Farvel.
Hvem har gjort sådan mod de stakkels fugleunger?
Det ved jeg ikke.
Det var måske en gøg.
Hvorfor?
Den havde brug for en rede.
Hvorfor laver den ikke bare sin egen?
Sådan er naturen bare.
Det kan jeg ikke lide. Det er forfærdeligt.
Sådan er det kun nogle gange.
Molly.
- Farvel, frøken Pierce. - Farvel.
Kom nærmere, lille dame.
Kom nu. Hr. Træ vil gerne lære dig at kende.
Sådan. Av.
Av. Min bark!
- Hej. - Hejsa.
- Hvordan klarer jeg mig som træ? - Du er ret middelmådig.
Stakkels små fugle.
Det er ubarmhjertigt.
Sådan.
Hold op. Vis noget respekt.
- Skubbede du dem ned? - Nej, jeg er jo højtuddannet.
- En højtuddannet særlig. - Ja, men højtuddannet.
Jeg får min egen bil en dag.
- En stor, mudret gartnerbil. - Det lyder herligt.
Skal du ikke have en anden T-shirt på?
- Hvad? - Din T-shirt.
- Mener du det? - Ja, du lugter.
Din mor er altså den værste.
- Hun er der næsten aldrig. - Hun er der hele tiden.
Hun fulgte med lejligheden.
Ja.
Hejsa.
Vi kigger bare.
Hvem er I?
Jeg er Gemma. Det er min kæreste, Tom.
Hej.
Gemma og Tom, det er herligt at møde jer.
Det er også herligt at møde dig, Martin.
Yonder er en vidunderlig bebyggelse.
Det er både fredeligt og praktisk, og det har alt, hvad man har brug for.
Hvad priserne angår, så er det ikke underligt, at husene bliver revet væk.
Jeg ved, hvad I tænker.
Forstadskvarteret.
Men Yonder er mere, end hvad I kan se på billederne.
Vi har henrivende mennesker, der står klar til at flytte ind.
Det bliver et forskelligartet lokalsamfund.
Noget anderledes, en god blanding.
Hvor ligger det?
Tæt nok på.
Og langt nok væk.
Den perfekte afstand herfra.
Vi kan køre ud og kigge, hvis I har lyst. Har I en bil?
- Desværre... - Ja, den holder udenfor.
Godt. Jeg henter mine nøgler. Bare følg efter mig.
Vi kan også aftale et andet tidspunkt, hvis I hellere vil det.
Men som jeg sagde, så bliver vores huse revet væk.
Det er ikke helt det, vi leder efter.
- Men det er sikkert... - Et kig værd?
Godt. Så er alle glade.
Martin, du er fandeme en underlig overbevisende særling.
- Er I klar? - Ja.
Så er vi her.
YONDER - DIT NYE HJEM FAMILIEHJEM MED KVALITET. FOR ALTID.
Okay.
Lad os få det overstået.
- Velkommen til Yonder. - Tak.
Nummer ni.
Mange hjem skal forestille at være et ønskehjem, -
- men disse hjem er virkelig ønskehjem.
Gå venligst videre.
Hyggeligt.
Det er...
Dagligstuen. Hvor dagligdagen begynder.
Der vil blive skabt minder på pladsen mellem disse vægge.
Kom med.
Det er godt.
Jeg er vild med, at det har samme farve.
En velkomstdrink.
Jeg skal køre.
- Et jordbær? - Nej, jeg skal køre.
Blå for dreng.
Du har tænkt på det hele.
Nummer ni er ikke et begynderhjem.
Her skal man bo for altid.
Perfekte omgivelser for en ung familie.
Har I børn?
Nej. Ikke endnu.
"Nej. Ikke endnu."
Forældresoveværelset.
Følg efter mig ud til baghaven.
Naturens tilflugtssted.
Her er virkelig rart. Hvis du gerne vil...
... bo her, er her meget plads.
Hvornår flytter folk ind?
Martin?
Hallo?
Niks.
- Hans bil er forsvundet. - Hvad?
- Hans bil er forsvundet. - Godt. Lad os komme væk herfra.
Okay.
Farvel.
- Han var virkelig underlig. - Ja.
Vent. Jeg tror ikke, det er den rigtige vej.
- Det er den vej, vi kom fra. - Er det?
Ja.
Øjeblik.
- Skulle vi have drejet der? - Ja, det tror jeg.
Jeg vil lige se, hvad der er herhenne.
- Nummer ni igen. Er vi kørt i ring? - Hvad fanden?
Lod vi døren stå åben?
Hvordan er vi...
Skal jeg køre?
- Jeg klarer den. - Gør du? Jeg tror, vi kører i ring.
Tom.
Okay.
- Lad mig køre. - Hvad?
Vil det gøre nogen forskel?
- Lad mig prøve. - Vil du prøve at køre bilen?
- Er du seks år gammel? - Ja. Flyt dig nu bare.
Fint.
Jeg lader dig prøve.
Du får lov at prøve bilen.
Så kører vi.
- Har du din telefon med? - Ja.
- Er der signal? - Nej, ikke på nogen af dem.
Storartet.
- Tom. - Hvad?
Forpulede nummer ni igen.
Til helvede med det her.
- Det gør du ikke i min bil. - Jeg åbner vinduet.
- Du er sådan et fjols. - Jeg er stresset.
Nu kører vi. Tak.
Nummer ni.
Hvorfor ser vi hele tiden nummer ni? Her er jo ingen.
Hvis jeg ser en række grønne huse mere, går jeg fra forstanden.
Det her er jo ikke muligt.
Vi kom herind, så der må også være en vej ud.
Tom, den vej har jeg forsøgt.
Lad mig finde ud af det. Vælg en sidevej...
Hør på mig. Jeg synes, vi skal dreje til venstre.
- Jeg ved, hvad jeg laver. - Det er sjette gang, du gør det.
Jeg ved, hvad jeg laver.
Det fortsætter i det uendelige.
Den er tom.
Du godeste.
Hallo?
Hallo!
Lad os gå indenfor.
De smager ikke af noget.
Jeg har aldrig været i sådan en stilhed før.
Tja...
Kom her.
Hold den med dine fødder.
Vær forsigtig.
Okay.
Hvad kan du se?
Tom, hvad kan du se?
Vi bør følge solen.
Vi skærer genvej gennem haverne, hopper over hegnene og gør det nødvendige.
Vi skal nok slippe ud herfra.
Er du okay?
Ja.
Jeg har brug for en pause.
Tom, der er lys derinde.
- Du godeste. - Hallo?
Hallo?
Hvad sker der?
Hvad fanden?
Kom tilbage!
- Hvad har du gjort? - Jeg sender et røgsignal.
Du godeste.
TAG JER AF BARNET, OG I BLIVER SLUPPET FRI
Hej.
Det er en dreng.
HJÆLP
"Nogen må holde øje med os."
"Der skal være en vej ud herfra. Der er altid en vej ud."
"Gemma, hvis du ikke altid sagde nej til de huse, -
- vi kiggede på, var vi nok ikke endt her."
"Så det er min skyld? Hvordan kan det være min skyld, Tom?"
"Det er jeg ked af, Gem. Stedet her driver mig bare til vanvid."
"Maden her gør mig dårlig."
Din uhyggelige, lille mutant.
Mål mig, mål mig, mål mig.
DAG 98
- Er jeg blevet højere i dag? - Ja, du er vokset.
Jeg vokser så hurtigt som en hund.
Nemlig.
- Hvad er en hund? - Det har vi fortalt dig.
- Vuf, vuf, vuf! - Præcis.
Er du overvældet igen, moder?
- Jeg er ikke din mor. - Hvem er min mor?
Det ved kun hun.
Hunden ved det. Hunden ved det.
Nam-nam.
Hvorfor gør vi det her?
De kommer aldrig, mens vi venter på at slå dem ihjel.
- Det er nyttesløst. - Ja.
Ligesom at skrive "HJÆLP" på taget, selvom der aldrig flyver fly forbi.
Nemlig.
Han holder øje.
Den dreng holder altid øje.
Det er ikke en dreng.
Kaffe?
Ja, tak.
Det er bare underligt skidt.
Kassen er væk.
Flyttede du kassen? Sig det så.
- Hvor er rødderne? - Tom.
Den er væk. Jeg stod lige her og kiggede på vejen.
Tom.
Tom. Hold op!
Gemma, lad mig nu bare grave.
Det er noget, jeg kan lave, så lad mig gøre det.
Du gravede hele dagen.
- Hele dagen, Tom. - Ja.
Hvorfor?
Der må være en bund.
- Det må føre et sted hen. - Hvortil?
Det ved jeg ikke.
Australien.
Nemlig.
- Eller Helvede. - Nej.
Vi er allerede i Helvede.
Jeg går udenfor igen.
Jeg vil med.
- Vi har kun en spade. - Jeg kan bare bruge hakken.
Det kommer af i klumper nu. Jeg klarer mig.
Bilen dufter af noget.
Det lugter ikke dårligt, men det lugter bare.
- Har du lagt mærke til det? - Ja.
Jeg kan godt lide lugten. Jeg har...
... indåndet den...
... for at forestille mig, at jeg er hjemme.
Batteriet virker stadig!
Tom.
Tom, er du uskadt?
Tom!
Er du okay?
Lad mig se det.
Klarer du den?
Vi kan ikke være sammen med dig hele tiden.
Nogle gange vil folk gerne være alene.
Er det forstået?
Man behøver ikke være sammen hele tiden.
Glem det.
- Godnat. - Godnat, moder.
Jeg er ikke din mor.
Hvad sker der?
Du har fået mad.
Hvad vil du have?
Sig, hvad du vil have!
Hold kæft!
Hold så kæft!
"Gemma, lad mig nu bare gøre det."
"Det er noget, jeg kan lave, så lad mig gøre det."
- Du er fandeme ulækker. Ved du det? - "Gemma, lad mig nu bare."
- "Kom nu, Gemma, lad mig..." - Du er fandeme ulækker!
Undskyld.
Det er okay.
Jeg er fandeme ulækker, ved I godt det?
Jeg er fandeme ulækker.
Skal du grave i dag?
Ja, det tror jeg.
Føler du, du gør fremskridt?
Ja. Jeg må hellere fortsætte.
Tak for mad.
- Hvad fanden? - Gå i seng.
- "Gå i seng." - Hør så efter. Gå i seng.
- "Hør så efter. Gå i seng." - Hold op!
"Hold op."
Gemma.
Nej.
- Tænd. - Nej.
Hvad skal jeg stille op med ham?
Så siger vi det.
"Så siger vi det."
Hvad har du gang i?
Tom!
Jeg låser den inde og sulter den.
- Tom. - Gemma, bliv der!
Kom så. Ind med dig.
- Giv mig nøglen. - Nej, gå tilbage i huset.
Tom, giv mig nøglen!
Jeg vil ikke tage mig af den. Lad den blive derinde.
Du skal ikke lege med den eller give den mad. Lad den sulte.
- Slip mig! - Den gør dig til sin mor.
Du lægger den i seng om aftenen og siger, den ikke må se tegnefilm.
Tom, slip mig!
Undskyld, men du får ikke lov til at hjælpe den.
Hvis den ikke må dø, kommer de og henter den.
Det er op til dem.
Hvad hvis de ikke kommer?
Skal vi så bare sidde her og vente på, at han dør?
- "Den." - Hvad?
"Den". Ikke "ham".
Hold op med at sige "ham".
Hvis den dør, lader de os måske gå.
Det skal nok gå. Han gør dig ikke fortræd, det lover jeg.
Du må gerne komme ud.
Undskyld.
Kan I høre mig?
Jeg kan høre jer.
Kan I høre mig?
Jeg kan høre jer.
Han bliver snart træt.
Og så lægger han sig til at sove.
Du bør også lægge dig til at sove.
Drømme noget.
Hvad er en drøm?
Det er...
Det er billeder, der bevæger sig, i ens sind, -
- men kun du kan se dem.
Jeg har aldrig haft en drøm før.
Luk øjnene og prøv.
Jeg ved, I kan høre mig på den anden side.
Kan I høre mig?
Jeg ved, I er dernede.
Sikken nydelig himmel.
Det er nydeligt at bo under en nydelig himmel -
- i et nydeligt hus med nydelige huse omkring os.
Du er virkelig en gåde.
Du er en gåde, og jeg vil løse dig.
Jeg er en gåde. Jeg er en gåde.
Hvad ligner den sky?
- En sky. - Nemlig.
Kan du se den sky?
- Ja. - Hvad ligner den?
- En sky. - Ja.
Endnu en skyformet sky.
Alle skyerne her er formet som skyer.
Perfekte, modbydelige...
... små skyer.
Kan du godt lide skyer?
Der hvor jeg kommer fra har skyer alle slags former og størrelser.
Nogle ligner ansigter og andre ligner hunde.
Vuf, vuf!
- Har du set drengen? - Nej.
Han er forsvundet.
Det er vi også.
Hallo!
Hvor er du?
Hvor blev du af?
Hvor har du været i dag?
Jeg løser en gåde.
Gør du virkelig?
- Hvad har du fundet ud af? - En masse.
En masse hvad?
Masser af ting.
- Mødte du nogen? - Jeg mødte dig, da jeg var færdig.
Mødte du andre? Nogen, du aldrig har mødt før?
Hvem?
Det må jeg ikke sige.
Lad os lege en leg.
Lad os udgive os for at være en anden.
Udgiv dig for at være mig.
"Så siger vi det."
Kan du udgive dig for at være Tom?
"Gemma, bliv der!"
- Må jeg være en hund? - Ja, endelig.
Er der andre, du kan være?
En, du har mødt i dag?
Udgiv dig for at være den person.
Er du overvældet igen, moder?
Jeg er ikke din mor.
Er du overvældet?
Jeg vil gerne hjem.
Fjollede moder, du er hjemme.
REND MIG
- Tak. - Du er velkommen.
Mener du det?
Eller er det sarkasme? Er du sarkastisk?
Nej.
Men du mener da ikke, at jeg er velkommen, vel?
Jeg var høflig.
Hvorfor er du høflig?
Er det grundet frygt?
Det er det nok.
"Det er det nok."
Du er nødt til at spise noget.
Jeg skal nok forsøge.
Tak.
Hvad er der galt?
Hvorfor lod jeg dig ikke slå ham ihjel, mens han stadig var ung?
Fordi du er et godt menneske.
Tak.
Du kan godt lide at lege denne leg, ikke?
Tom!
Gemma.
Tom!
Gemma!
Tom!
Gemma!
Tom!
Gem...
Tom.
Hej.
Den er låst.
Lås døren op!
Luk os ind.
Lås døren op!
Tom.
Pis.
Jeg beder dig.
Du er nødt til at hjælpe os, for han bliver mere og mere syg.
Du kan ikke lade ham forblive i den tilstand.
Måske var det på tide, at han blev sluppet fri.
Kan du huske...
... vinden, Gemma?
Fra inden vi kom hertil.
- Ja. - Vinden var herlig.
Jeg har aldrig før indset, hvor meget jeg holdt af den.
Jeg er glad for, at ham fyren brændte dig af.
Du så virkelig nedtrykt ud.
Jeg vidste ikke, om jeg skulle gå over og tale med dig.
Du så virkelig nedtrykt ud. Og sød.
Jeg kan ikke engang huske, hvad jeg sagde.
Du sagde ikke noget, du...
... stod bare ved siden af mig.
Sørens også.
Det er uhyggeligt.
Du sagde, jeg lignede en, der godt kunne bruge noget at drikke.
Det gjorde du også.
Du sagde, jeg også godt kunne bruge en.
Og så...
... kan jeg ikke huske, hvad der skete.
- Jeg tror, vi drak os i hegnet. - Ja.
Vi drak, og vi drak.
Tom.
Tom, hvad skete der så?
Så må jeg...
... være faldet om, for jeg vågnede på din sofa.
Jeg fik solen i øjnene, og jeg kunne ikke se noget.
Jeg vidste ikke, hvor jeg var.
Du lignede en, der kom gående ud af solen.
Jeg kunne kun se dit omrids.
Da jeg endelig så dig...
... vidste jeg, hvor jeg var.
Så talte du til mig.
Hvad sagde jeg?
Du spurgte mig, om jeg ville have røræg.
- Og? - Det var alt.
Ja.
Det var alt.
Jeg havde det, som om jeg var hjemme...
... på grund af dig.
Jeg er hjemme nu.
Tom?
Hvad er jeg?
Hvad er det her?
Hvad er min rolle i det her?
Du er en moder.
- En moder? - Ja.
En, der forbereder sin søn på, hvad verdenen bringer.
Hvad gør en moder så bagefter?
Hun dør.
Nu skal du sove.
Drøm sødt.
Det eneste, vi ønskede...
... var et hjem.
Fjollede moder.
Du er hjemme.
- Jeg er ikke din forpulede mor. - Hvad sagde du?
Jeg sagde...
... jeg er ikke din forpulede mor.
Så siger vi det.
Oversat af UNiTY www.DanishBits.org